Valstybės saugumo departamento ekonominio saugumo valdybos vadovas Vytautas Pociūnas, 2005 metų rudenį netikėtai sužinojęs, kad per kelias dienas turi priduoti darbus ir išvykti dirbti į Baltarusiją, buvo priverstas nutraukti pradėtus tyrimus.
Tyrimus gaubia tyla
Praėjus dvejiems metams po V.Pociūno išsiuntimo į Baltarusiją bei metams po pulkininko ir diplomato mįslingos žūties Breste aiškėja, kad prieš pat netikėtą it perkūnas iš giedro dangaus skyrimą į diplomatinę tarnybą jis vis dėlto pasirūpino, kad pradėti tyrimai būtų baigti net tuo atveju, jei bus išformuota jais užsiėmusi Valstybės saugumo departamento (VSD) komanda.
Taip ir atsitiko – komanda buvo išblaškyta. Tad V.Pociūnas pasirinko teisingą kelią tyliai perduodamas tyrimus nuo VSD vadovų nepriklausančioms institucijoms – prokuratūrai, mokesčių inspekcijai, Finansinių nusikaltimų tyrimų tarnybai.
Tik klausimas, ar toli tos institucijos pažengė tirdamos VSD pareigūnų sukauptą informaciją. „Lietuvos žinios” neseniai sužinojo apie tyrimą, kurį 2005 metų rudenį pradėjo Valstybinė mokesčių inspekcija (VMI), gavusi iš V.Pociūno informacijos apie UAB Energetikos tiekimo bazės (ETB) gudrybes vengiant mokėti mokesčius.
Su žemės ūkio ministrės Kazimiros Prunskienės šeimos narių verslu siejama bendrovė, dešimtmetį į Ignalinos atominę elektrinę (IAE) tiekianti įrangos už šimtus milijonų litų, jau buvo patekusi spaudos ir televizijų akiratin. Ponia Kazimira kartą vos nenusirengė prieš visos Lietuvos televizijos žiūrovus, kai LTV žurnalistė jos paklausė apie sąsajas su Energetikos tiekimo baze. Plėšdama iš po drabužių mikrofono laidus politikė išlėkė iš TV studijos neatsakiusi į ją įsiutinusį klausimą.
Ne tik ministrė, bet ir valstybinės įstaigos vengia kalbėti apie ETB. „Valstybės saugumo departamentas informaciją apie savo vykdomus tyrimus teikia jį kontroliuojančioms institucijoms, – į LŽ klausimus apie ETB raštu atsakė Vytautas Makauskas, VSD atstovas spaudai. – Tų institucijų apsisprendimo dalykas, kokia informacija bus komentuojama viešai. Valstybės saugumo departamentas atvirose diskusijose apie vykdomus tyrimus nedalyvauja, kitaip specialiosios institucijos darbas netektų prasmės.”
Iš esmės panašiai, tik kiek trumpiau, į LŽ užklausimą atsiliepė Arūnas Armalis, Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos atstovas spaudai: „Deja, dar nesibaigė Energetikos tiekimo bazės patikrinimo procedūros, todėl jokios konkrečios informacijos teikti negalime.”
Argi ne keista? Dvejus metus vyksta tyrimas, o informacijos teikti vis dar negalima? 24 mėnesius du mokesčių inspekcijos darbuotojai tikrina UAB buhalteriją, o rezultatų nėra. Saugumiečiai jau kelintus metus tikrina ETB, o apie rezultatus dar neteko girdėti. Atvirkščiai – bendrovės įtaka Lietuvoje vis stiprėja, nors įtarimai dėl neskaidrios jos veiklos nepaneigti.
Toks delsimas tinka tais atvejais, kai tiriama ne tam, kad būtų kas nors atskleista, o kad tyrimas būtų tyliai numarintas. Kokios čia gali būti VSD paslaptys, jei Rusijos spaudoje seniausiai paskelbta, kad ETB tiekė į IAE Rusijoje vogtą įrangą? Jei Rusijos teisėsauga dėl vagystės tyrimo kreipėsi į Lietuvos teisėsaugos institucijas su teisinės pagalbos prašymu ir apie tai rašyta Lietuvos spaudoje?
Tas pat – reaktorius ar ekskavatorius
Nors VSD ir nekomentuoja tyrimo, LŽ išsiaiškino, kad pavedimą atlikusi Muitinės kriminalinė tarnyba nustatė, esą pažeidimų įvežant Rusijoje vogtą strateginę įrangą į Lietuvą nepadaryta. Keistas sprendimas žinant, kad branduolinio reaktoriaus servopavaros, dalys, užtikrinančios saugų reaktoriaus darbą, į Lietuvą buvo įvežamos neturint strateginės įrangos tiekimo licencijos, kaip ekskavatorių atsarginės dalys.
Dar keistesnės išvados, kurias muitininkai padarė po šio patikrinimo. Neseniai Vilniaus teritorinė muitinė priėmė ETB patogų sprendimą, jis bendrovei atveria kelią tiekti strateginę įrangą neturint licencijos. Muitinė nusprendė pakeisti servopavaros kodą – iš dvejopos paskirties (strateginės) prekės – į paprastą keltuvą.
Kadangi šis „keltuvas” kelia ne malkas ir ne betoną, o reaktoriaus saugų darbą užtikrinančius apsauginius strypus, IAE pasipiktino tokiu sprendimu ir apskundė jį Teritorinei muitinei.
Tikrina ir pertikrina
Ne paslaptis ir VMI Vilniaus apskrityje vykstantis nuo žurnalistų slepiamas patikrinimas.
LŽ žiniomis, 2005 metų rudenį gavę informacijos, kad vengiama mokėti mokesčius, inspektoriai per metus surinko pakankamai faktų, patvirtinančių šią prielaidą. LŽ duomenimis, ETB buvo priskaičiuota 50 mln. litų mokestinė pretenzija. Ją sudarė baudos, delspinigiai ir nesumokėti mokesčiai. Turint mintyje, kad VMI per metus į biudžetą sugrąžina 200-300 mln. nesumokėtų mokesčių ir baudų, toks solidus patikrinimo rezultatas jai buvo labai svarbus.
Inspektoriai atskleidė ir mokesčių padedantį išvengti mechanizmą. Jis paprastas, bet efektyvus, kadangi ETB – šeimyninė Olgos ir Sergejaus Rusakovų ir jų vaikų įmonė, jaukiai įsitaisiusi šiai šeimai priklausančių neapmokestinamųjų įmonių grupėje. S.Rusakovas prieš gerą dešimtmetį dirbo IAE gamybinio techninio skyriaus viršininku, taigi jis puikiai žino, ir ko reikia elektrinei, ir kiek tai kainuoja, ir kur tai įsigyti.
Savo veiklą šeimos bendrovė pradėjo pristeigusi neapmokestinamųjų įmonių, tačiau jas nesunku atpažinti priklausant Rusakovų verslui: daugumos firmų atstovybės registruotos Vilniuje, greta Autobusų stoties esančiame Sodų g. 21 name, kur registruota ir ETB, arba Visagine senuoju Rusakovų buto adresu.
Viena tokių neapmokestinamų įmonių „Olgser Incorporated” (pavadinimas iššifruojamas taip: Olga ir Sergejus Rusakovai) neva turėjo tiekti ETB servopavaras, tačiau vėlavo pristatyti įrangą. ETB saviškei įmonei už vėlavimą priskaičiavo drakoniškas baudas. Pagal pelno mokesčio įstatymą gautos baudos priskiriamos prie neapmokestinamųjų. Jei abi įmonės būtų Lietuvoje, situacija būtų neutrali, nes mokesčius susimoka baudą mokanti įmonė. Šiuo atveju „Olgser Incorporated” registruota taip, kad pelno mokesčio nemoka visai. O neva sumokėtos baudos tapo neapmokestinamuoju ETB pelnu.
Mokesčių inspektoriams šį mechanizmą atskleidus, ETB nesutiko su patikrinimo rezultatais. Dabar atliekamas ikiteisminis tyrimas dėl ETB finansinės veiklos.
Pradėjo puolimą
Rusakovų bendrovės gerą dešimtmetį nuolat patenka į teisėsaugininkų akiratį, tačiau kaskart sėkmingai išsisuka. Pavyzdžiui, „Olgser Incorporated” 1996 metais Visagino mokesčių inspekcija priskaičiavo 1 mln. litų baudą, bet ši po kurio laiko beveik ištirpo, o baudą skyręs darbuotojas turėjo išeiti iš mokesčių inspekcijos.
Pastaraisiais metais Rusakovų valdomos bendrovės pakeitė taktiką. Užuot teisinęsi ir gynęsi, jos pradėjo pulti. O pagrindinis taikinys – IAE viešųjų pirkimų komisija, ne kartą atsilaikiusi prieš ETB ir kitų šios šeimos įmonių spaudimą, nesutikusi pirkti nepatikimos įrangos.
Šių metų pradžioje ETB su skundu kreipėsi į Ūkio ministrą Vytą Navicką, kad šis sustabdytų IAE paskelbtą konkursą ir kad reaktoriaus apsaugos valdymo sistemos absorbuojamieji strypai būtų pirkti iš ETB, o ne iš kitų tiekėjų.
Tiems, kas nežino: ETB jau kelinti metai bando IAE įbrukti prieš 9 metus pagamintus, iš Černobylio AE nelegaliai išgabentus 70 strypų, dėl kurių Ukrainos specialiosios tarnybos buvo pradėjusios tyrimą. Ši strateginė prekė be leidimo įvežta į Latviją ir ten guli Rygos muitinės sandėliuose. Černobyliniai strypai buvo parūpę ir dabartinei Žemės ūkio ministrei K.Prunskienei, bandžiusiai įkalbėti IAE vadovus pirkti nesertifikuotą įrangą.
Ūkio ministru tapus K.Prunskienės žmogui V.Navickui, ETB vėl atgijo viltis įbrukti černobylinius strypus atominei jėgainei. Kad ir keista, ministras reagavo į bendrovės skundą, pakvietė į ministeriją IAE vadovus ir ETB atstovus į bendrą pokalbį. Tačiau ministerijos aura bendrovei nepadėjo – IAE vadovai griežtai atsisakė ETB pasiūlymų.
Šiame susitikime dalyvavo ir Viktoro Uspaskicho žmogumi vadinamas garsusis Erlandas Petrūnas. Šis su KGB siejamas veikėjas yra skandalingosios „Jangilos” įkūrėjas. Per ją V.Uspaskichas išplovė dešimtis milijonų litų, o Panevėžio apygardos teismas prokurorų iškeltą net 270 mln. litų ieškinio bylą numarino, nes E.Petrūnas registruotas ne Lietuvoje, o Rusijoje.
Per susitikimą ministerijoje E.Petrūnas neslėpė esąs labai suinteresuotas, kad IAE pirktų nelicencijuotą įrangą, nes jis sukišęs į ją pinigus. Įdomu tik kieno – savo ar Rusijoje nuo Lietuvos teisėsaugos besislapstančio V.Uspaskicho?
Trokšta antpelnių
Dar anksčiau, 2006 metais, IAE viešųjų pirkimų komisija atsisakė iš ETB pirkti rutulinius debitmačius ir servopavaras, nes bendrovė smarkiai padidino kainą.
Sutartis dėl debitmačių pirkimo buvo nutraukta, nes gamykla, sužinojusi, kad ETB nepagrįstai kelia kainas, anuliavo leidimą ETB prekiauti gamyklos produkcija Lietuvoje. IAE nupirko debitmačius iš gamyklos po 4730 litų už vienetą, o ETB juos bandė parduoti po 6230 litų.
Panašiai ETB pardavinėjo ir servopavaras. Gamykla jas elektrinei pardavė po 156 tūkst. litų už vieną, o ETB siūlė mokėti po 198 tūkst. litų.
Dėl šių dviejų sutarčių ETB padavė atominę jėgainę į teismą, bando prisiteisti 41,4 mln. litų.
Kol vyksta teismai, bendrovė siekia, kad būtų pakeistas IAE tiekimo direktorius Valdis Arbačiauskas, ne kartą atsisakęs pirkti iš bendrovės įrangą dėl pernelyg didelių kainų ar pasibaigus galiojimo laikui. Čia bendrovei padeda Žemės ūkio ministrė K.Prunskienė, tapusi jos ruporu, skelbiančiu, kad IAE viešųjų pirkimų komisijai turėtų vadovauti kitas žmogus.
Žentelis – Jurijus Šefleris
Tai, kad ETB aptekusi pinigais – 2005 metų apyvarta buvo 46 mln. litų, o pelnas – 6 mln., ne vienintelė priežastis, kodėl Rusakovų šeimai plačiai veriasi ministerijų durys, o pradėti tyrimai numarinami. Milijonus iš Lietuvos atominės energetikos uždirbusi Rusakovų šeima susigiminiavo su prieštaringai vertinamu Rusijos oligarchu Jurijumi Šefleriu, turinčiu interesų ir Lietuvoje.
J.Šefleris yra „Rygos balzams” gamyklą privatizavusios, joje rusišką degtinę „Stolichnaya”, „Moskovskaya” pilstančios bei eksportuojančios „S.P.I. Group” vadovas. Degtinės magnatas – spalvinga asmenybė. Ko vertas vien faktas, kad jis du kartus keitė pavardę: iki Šeflerio buvo Jurasovas ir Šabalinas. Lietuvos ir Rusijos spaudoje minimi J.Šeflerio ryšiai su nusikalstama Maskvos „Solncevo” grupuote, kurios veiklą lydi gausios žmogžudystės.
2005 metais J.Šeflerio valdomas „Latvijas balzams” taikėsi privatizuoti „Stumbrą”. Užtrukus privatizavimo procesui „Latvijas balzams” kreipėsi į tuometinį Seimo vadovą Artūrą Paulauską ir ministrą pirmininką Algirdą Brazauską. „Latvijas balzams” skundą, kurį asmeniškai tyrė V.Uspaskichas, tuo metu vadovavęs Seimo Ekonomikos komitetui.
„Stumbras” J.Šefleriui neatiteko. Tačiau galima neabejoti, kad ryšių Lietuvoje per tą laiką J.Šefleris užmezgė nemažai. O Latvijos ir Rusijos spauda rašo, kad J.Šefleris finansiniais ryšiais susijęs su buvusiu Latvijos ekspremjeru, Liaudies partijos lyderiu Andriu Škele. Latvijos specialiosios tarnybos įtaria, kad įtakingiausia Rusijos „Solncevo” nusikalstama grupuotė per J.Šeflerį Latvijos parlamento rinkimuose dalyvavusiam A.Škelei ir jo partijai skyrė 6,25 mln. JAV dolerių.
Žinant situaciją Latvijoje nebestebina ir Lietuvos institucijų atsargumas vertinant oligarcho uošvių įmonės veiklą Lietuvoje.